25.000
Досега в 'Похитени'...
- Летящи чинии. - И двамата с баща ми сме ги виждали.
- И двамата сме били в тях. - Aa.
Не пак, вие негодници!
Голямата, важна секретна работа на баща ти е да разбере дали...
Пияна си, Ани.
Не трябва да шофираш пияна.
Оуен Кроуфърд. Този човек разби сърцето й.
Живота ми няма да е пълноценен докато не засипя неговия.
Трябва ми доказателство, че има ясна и реялна опасност.
Трябва ми оръжие, господа.
Баща ми е във вашата болница. Тумор, който не могат да оперират.
Точно същият размер, на точно същото място.
Аз имам идентичен тумор в главата си.
Какви са вероятностите?
Може да е нещо толкова просто, като проследяващо устройство,
което им съобщава къде са важните обекти за опитите.
Можеш да вземеш моят.
Не бихме направили нищо, с което да навредим на гражданин.
Никога не бихме направили нещо с гражданин против волята му.
Aa!
Лично аз никога не бих направил нещо, с което да навредя на дете.
Къде е баща ми? Искам да видя баща си!
Благодаря, че пожелахте отново да помогнете на страната си.
00:47:54,510 -> 00:47:56,971 Не правех нищо, за да подобря нещата.
Какво ни прави хора?
Това, че можем да мислим?
Това, че може да чувстваме мъка и болка?
Може би.
Това, че можем да се смеем?
Надявам се.
Може да ни боли, можем да се смеем и различаваме миналото и настоящето.
И до известна степен бъдещето.
Може би това, което ни прави хора е че знаем достатъчно
да си мислим, че знаем къде отиваме.
Хайде, Мани, да тръгваме.
Уау.
Това може да е нещо голямо.
Получаваме тези доклади 2 – 3 пъти на седмица.
Осакатен добитък, танцуващи светлинки,
неща, които бихме търсили.
Със сигурност има някаква причина да дойдете лично.
Докладите изглеждат добре.
Първия дойде от местен пилот от Гари,
след това от пътнически самолет на път за Чикаго.
Това може да е твоето доказателство, татко.
Имам впредвид, че това може да докаже, че опасността е истинска.
Вече знаем това, нали?
Не си давай толкова зор, хлапе.
Просто си върши добре работата. И старецът ти ще дойде.
Дръж тези хора на страна!
Дръж ги на страна.
Отдръпнете се, момчета.
Дръпнете се от пътя, моля. Отдръпнете се.
Това може да ни потрябва. Никога не знаем какво ще има там.
Прилича на докладчик.
Изпратено съобщение...
Всички доклади са добри, Боб. Това е истинско.
Това е лента за приземяване. Бих заложил кариерата си на това.
Да, кажи на Президента, и му кажи, още, че вярвам че сигналите
са, че нашите приятели скоро ще са тук.
Наистина мисля, че трябва да видиш това лично.
Благодаря ти, Боб. Благодаря ти.
- Президентът идва. - Това е чудесна новина.
Защо не...
отидеш да помогнеш с усмиряването на тълпата.
Кмандир Кроуфърд. Тоби Удръф.
Това е Тед Олсън.
Къде е Президентът?
Господин Олсън работи за НСА. Аз съм от Отбраната.
Президентът смяташе, че ще е по-добре ако се занимавате с
«замесените» хора.
«Замесените» хора?
Инструктираха ли ви?
Да се поразходим и ще видим, как се чувствате.
Вижте това.
Това се е случвало преди тук и във Франция, Англия и Германия.
Мащаба на това, значението.
Погледни формацията. Прилича на писта.
Като лента за приземяване?
Ако е лента за приземяване, това значи, че те може би...
Се приземяват?
Мислиш ли, че Никсън ще издържи втори мандат?
Според мен трябва да оправи следващите избори.
Никой не обича подлизурковците.
Когато започнах проекта, президент беше Труман.
Преживях 4-ма от тях. Никсън ще е петия.
Задържах се толкова дълго,
защото знам как да премахвам хората, които стоят на пътя ми.
Искам марионетките ти да хванат телефона
и да уведомят Президента, че трябва да дойде тук незабавно.
Това е заплаха за нашата страна от огромни мащаби.
Ще направиш това за мен, защото дълго след като Ричард Никсън
е само блед спомен,
аз ще съм наоколо, за да направя живота ви истински ад.
Изглежда има още едно тук.
Д- р Пауъл, имаме нещо.
Много добре, Бъз.
В забележително състояние е.
Къде го намери?
Север 6, Запад 12.
- Къде намерихме барабаните? - Има и още.
Да отидем да проверим.
Мислиш ли, че може да е някакъв магически обред?
Нещо, което шаманът прави, за да прогони лошите духове?
Да,възможно.
Сара отново се върна към идеята за демоните.
За това сме тук, нали?
Слухове за демони в гората.
Местата, на които руските заселници не биха отишли.
Места, на които хората все още не биха отишли?
Това и 80 години проучване на Тсимшианите.
Д- р Пауъл.
Да. Какво има, Дарил?
Намерих нещо.
О, да.
Не мисля, че е магически обред.
Прилича ми на погребален пир.
Барабаните, купите,
гарванът, за да отнесе духа в другия свят.
Всички сме мъртви.
Първо демоните, после отваряме гробница. Изгоряхме.
Напомни ми какво се предполага, че трябва да правят демоните?
Те са местна версия на легендата
за Инкубус и Сукубус.
Те отвличат хората от домовете им в гората,
и понякога жените се връщат бременни.
Понякога въобще не се връщат.
Дарил, добрели си?
Ранен съм, човече.
Ето. Бъз, вземи стълба.
Как си, приятел?
Приземих се лошо. Изкълчих си глезена.
Ще те измъкнем. Не се тревожи.
Какво по...
О, Господи.
Сър.
Да?
23 години.
Какво ще правиш?
Ще се уча да хващам риба.
За какво...
Мисля, че се отнасяш несправедливо.
Ще кажа на доктора ми, че се притеснявам за сърцето и кръвното ми налягане.
Той ми казва да пия тези хапчета и да ходя на риболов.
Явно има нещо успокояващо в това да хванеш риба,
да я разгледаш и след това да я пуснеш.
Ами Джеси Кийс?
Оръжието ми.
16-годишно момче
с нещо в главата си, сложено от нашите приятели.
И двамата знаем, че никога няма да го намерим.
Той изчезна от онова бомбоубежище и от планетата.
Ще ти кажа нещо.
Никога не съм знаел какво целяха нашите приятели,
Розуел, вземайки всички тези хора.
Но начина, по който взеха Джеси Кийс...
каквото и да правят,
изобщо не можем да им се противопоставим.
Има ли нещо друго?
Чудех се къде да сложа бюрото.
Предполагам не са искали да излизат извън проекта.
Сложиха мен за отговорник.
Чудесно.
Тогава може да търсите Джеси Кийс.
Веднъж питах баща си за неговия баща, моят дядо.
Знам, че е имал трудни моменти.
Но не знаех повече.
Казах му.
"Може би просто се е изгубил. "
"Не точно изгубен. " каза татко.
но за известно време наистина беше зашеметен. "
Какво е най-странното нещо, което някога си виждал?
И киселинните халюцинации не се броят.
Веднъж видях една двуглава змия в зоологическата градина в Сан Диего.
И един път, човече...
мисля, че видях летяща чиния.
Бил съм на летяща чиния повече от веднъж.
Веднъж видях баща си.
Той беше мъртъв...
от 4 дни.
Добре, човече.
Сега, това е наистина странно.
Ходенето до Луната е загуба на шибано време и пари.
Знаеш ли на какво ти се възхищавах, когато бяхме там?
Бях в 4 различни части, докато бях във Виетнам,
и ти беше единствения.
Какво имаш предвид под «единствения»?
Офицер, който тръгваше първи.
При всяка мисия ти тръгваше първи.
В началото си мислех, че просто си луд...
След това – че си най-добрия човек на света.
Или защото виждаше нещо...
различно от Кръгът на Ада, в който бяхме.
Беше, защото бях най-добрият човек на света.
Виждаш ли ме сега? Вярвам във всичко.
Казваш ми, че има извънземни и Че си се разхождал с летяща чиния...
Разбира се, защо не?
Казваш ми, че са убили Кенеди
или че са започнали войната, и аз съм с теб на 100%.
Но това, което съжалявам да чуя...
е че си преживял толкова лоши неща,
че можеше да правиш това, което правехме без дори да трепнеш.
Не знам какво съм преживял.
Всичко, което знам е че целият ми живот е такъв...
вървя право през джунглата, чакайки нещо...
Не мога да го спра да ми се случва.
Не си мислете, че не ви уважавам,
но как това ви прави различен от останалите?
Как е кредита ми?
Съжалявам, но нищо не мога да направя по този въпрос.
Уили, спасих ти живота. Хайде.
Два пъти.
Сега ще спася твоя.
Изчисти се.
Не искам да съм чист, Уили. Искам да полетя на високо.
Знам, че искаш да бъдеш взет в онзи друг свят.
Е, това струва пари.
Ставам за него.
За нищо не ставаш,
както всички наркомани с, които си имам работа.
Ето защо работя само в брой.
Изчисти се, и ще се радвам никога повече да не те видя.
Ако намериш пари ще се радвам да те подслоня.
Очакваме телеграма.
От Лос Анджелис, Калифорния?
Като ми казвате отново няма да пристигне по-бързо.
Вие ли сте хората, които копаят в гората?
Да.
Какво търсите?
Чували ли сте за индианците, които са живяли тук?
Малко.
Опитваме се да разберем повече за тях.
Точно 5 е.
Ще се махнете ли от там скоро?
Защо сте толкова враждебно настроени? Нищо лошо не правим.
Къща със заден двор ли имате?
Имам заден двор, да.
Ако излезете и видите хора, които копаят диги из задния ви двор,
вероятно изравят неща, които е по-добре да останат заровени,
как ще се чувствате тогава?
Благодаря.
На Aполо 13 е възникнал проблем
малко след 10:00 часа източно време снощи.
Случило се е нещо, което е спряло електричеството и кислорода
в командния кораб.
В полунощ космонавтите са били инструктирани да използват лунния кораб.
В 3:42 сутринта.. им е било наредено да запалят
и да изкарат мисията в орбита...
Мислиш ли, че това е било нещастен случай?
Ако трябва да избера между склонността на нашите приятели
да се намесват и растящата некомпетентност на НАСА,
мисля, че бих избрал НАСА.
... са направили последното си включване със Земята.
Снощи след 10 вечерта, източно стандартно време...
Какво?
Нищо.
Ако ти командваше все още, щеше да представиш това
като още едно доказателство за неизбежното нашествие.
Вероятно.
... хипотезите за Хюстан до този момент са, че
може да да е било причинено от сблъсък с метеорит
или експлозия на борда...
- Сам. - Здрасти, татко.
Каква изненада.
Какво по дяволите правиш тук?
Татко каза, че е изгубил работата си.
Точно така. Все едно те е грижа.
Какво искаш, Сам?
Как е Джули?
Бремена е. Какво искаш?
Бремена. Е, поздравления.
Дойде си, за са злорадстваш, нали?
Прибра се защото изгуби организацията.
Все още мислиш, че е някакъв Бог, нали?
Говори глупости за теб 21 години, а ти се връщаш за още.
- Не знаеш какво говориш. - Говоря за лъжи, Ерик.
Говоря са това.
Човек на име Tом Кларк казва, че е посветил живота на
това да предоставя на правителството НЛО лъжи.
Хората виждат нещо странно в небето,
правителството ги кара да мислят че е НЛО, а не някакъв таен самолет.
Хора отвличани посреднощ и напълнени с лекарства, които помрачават съзнанието.
Трябва да са били посетители от космоса.
Със сигурност не е било правителството ни тестващо някакви химически оръжия.
Това ли е нашето завещание, Eрик?
Това ли е правел той- Прикривал е тези идиоти?
Какви идиоти?
Toм Кларк. Трябваше да се досетя.
Познаваш ли го?
Пътищата ни се пресякаха. Прекарах живота си строейки организацията ми.
- Той я взе като на шега. - Било е заради обстановката.
Никой не се интересува от научна фантастика.
Тази страна се оправлява от истинкси чудовища убиващи невинни хора.
O, добре, синко.
По мое време нямаше чудовища Нямаше убийства.
Ти си мой син! Той взе твоето наследство!
Не искам нищо от него.
- Тогава защо се прибра? - Аз зададах същия въпрос.
Ако не ти пука защо се прибра?
Какво е това?
Част от наследството ти.
Това истина ли е? Наистина ли отговаряш за НЛО проект?
Не, съвсем не.
Може би можех да сменя комбинацията, но...
Винаги съм си мислил, че когато си готов ще се прибереш.
Намерих това в района на една катастрофа в Ню Мексико.
Това, което е катастрофирало не е направено от човешка ръка.
В този кораб имаше пет същества.
Те не бяха хора.
Три от тях бяха мъртви,
четвъртото умря под наблюдение, а петото...
След като открих това, единствената ми цел е да
се опитам да разбера кои са те и какво искат.
Сгреших с кризата с реколтата, но не гриша за това.
Нещо ще се случи.
Може би следващата седмица, може би слид 30 години,
но тези посетители...те се придвижват към нещо.
Истина е, нали?
Татко, нямаш право да криеш истината по такъв начин.
Знаеш ли какво щеше да се случи през 1947,
ако нацията беше повярвала, че ще ни нападнат извънземни?
Не знам, построяването на ваенно-индустриялен комплекс?
Разпит пред сената, за да се останови дали си или си бил
поддръжник на извънземните?
Маже би щяхме да започнем да нападаме държави,
които смятахме за заплаха.
Не мога да търпя хаоса.
А сега?
Крил си това 23 години, татко.
Не мислиш ли, че е време да кажеш истината?
През целия ми осъзнат живот съм бил изплашен само веднъж.
Искаш ли да ти разкажа?
Онзи пети...
оцелял от катастрофата, с който не се справихме...
Аз го проследих до един малък град в Teксас.
Там той се беше сближил с една млада жена.
Години по-късно се върнах в този град.
Жената не беше вече толкова млада.
Тя имаше две порастнали деца,
и един 10 годишен син,
резултат от връзката й с онзи непознат.
Най-големия й син Tом е този, който направи онзи кръг за реколта.
Той го направи нарачно, за да ме онищожи.
Е, предполагам, че е имал своите причини.
Сближих се със семейство Кларк.
Исках да разбера повече за по-малкото момче Джейкъп.
Връщах го в ранчото, когато се случи.
Той беше странно момче.
Беше нежен и затворен в себе си.
Когато погледнех в очите му, Сам, виждах...
там виждах всичките си спомени и всичките си страхове.
Освен това ги виждах да се умножават. Разбираш ли?
Видях собствената си смърт, Сам.
Видях как ще умра.
Може би беше момен, в койта се чувствах виновен.
Може би това, което виждаш...
е това, което знаеш, че заслужаваш.
Е, ето ти историята, синко.
Големият ти удар. Пулицер докато все още си студент.
Всичко, което трябва да направиш е да накараш някой да ти повярва.
Здравейте. Знаете ли къде мога да намеря информация за разкопките?
Да, знам. Кой сте вие?
O, Сам Кроуфърд.
Сара. Как сте?
Уча журналистика в Беркли.
Ъ, д-р Пауел?
Tова е Сам Кроуфърд. Той е студент по журналистика.
- Приятно ми е да се запознаем. - Как сте?
- Това доклада за датировката ли е? - Да.
Е, колко е стара мумията?
На...окомо шест години.
Да. Обвивката е чершафи.
Те са някеде от началото на 60-те.
Лабораторията определи 1964, но не магат да кажат със сигурност.
Трябваше да се досетим.
Нямаше нищо Тсимишианско в погребението.
Те никога не повиват мъртвите си.
Грифовете бяха неразбираеми, не бяха на техния език.
Всъщност, надявах се да погоноря с вас за това.
Какво разбрахте от надписите, които намерихте в онази гробница?
Бяха на език, който не можахме да индифицираме.
Да, вероятно не по-истински от мумията ни.
Трябва да намеря шерифа.
Сам, мажеш да идваш, когато пожелаеш.
- Благодаря. - Добре.
Помня как майка ми ми разказа,
че е ходила на църква само веднъж с нейната майка
на Велик ден.
Когато отецът казал, че
царството небесно е в нея самата,
това я изплашило до смърт.
Това значело, че всичко зависи от нея.
Хората се нуждаят от подкрепата на силни ръце.
Обръщат се към гласовете в главите си, към наркотици.
Обръщат се към небето.
- Хей. - Хей.
Виждам, че не си послушал съвета ми
може би човека има пари.
Имам тези.
Какво е това?
Tова са медалите на баща ми.
Какво по дяволите правиш?
- Извикайте лекар. - Веднага.
Искам да си съберете нещата и да напуснете до утре сутринта.
Шерифе, трябва да можем да постигнем някакъв компромис.
Това са сериозни археологични разкопки.
Не ме интересува. Искам да се махате. Къде е мумията?
Мога ли да ви попитам нещо?
Казвате, че тази мумия маже да е доказателство за убийство.
Обикновено за това става въпрос, когато някой скрие трупа.
В такъв случай не трябва ли да кажете: "Не напускайте града"
вместо "Махнете се от града до сутринта"?
Мислите ли, че това ви помага?
Да се правите на умник?
Хей, д-р Пауел?
Мумията беше тук преди минута.
Е, не си е тръгнала сама нали?
Хей, вижте това.
Комарите се появиха доста рано тази година, а, Джордж?
Хм...
Прочетох някъде, че комарите са убили най-много хора
в историята, начина по който пренасят зарази и т.н.,
след това войните, глада, и наводненията взети заедно.
Трудно е да повярваш на подобно нещо.
Незнам защо купувам тези неща. Въобще не действа.
Хапят!
Хапят.
Знаеш ли какво обичам да правя срещу комари?
Смесвам чесън и моторно масло
и го мажа по всички открити части.
Никога не съм имал проблеми с малките кръвопийци.
Чао, Луис.
Скъпа, били ли сложила...
Уенди?
Уенди, л...
Уенди. Уенди!
Уенди!
Тя знае, че не трябва да ходи в гората.
Казвано й е хиляди пъти.
Луис, всичко ще е наред. Децата се губят през цялото време.
Ще ги намерим.
Не в тези гори.
Те се разхождат между нас в много форми
и начините им не са винаги това за което сме се надявали.
Така че, за да разбереш това, което не си, трябва да станеш другото нещо.
Баба ми казваше, "погледни от чуждата камбанария"
Това е ной-голямата тайна – промяната на формата.
Така, че не е маскировката, а знанието.
Наистина ли ще си тръгнете на сутринта?
Е, нямаме голям избор.
Бяха добри разкопки, сър.
Дори без мумията, свършихме доста важна работа тук.
Едва започвахме.
Да.
Повика на природата.
- Не са много изтънчени а? - Не.
Наистина ли искаш да видиш надписа на стената?
- Да. - Да вървим.
- Дарил, искаш ли да дойдеш с нас? - Добре.
Сигурен ли си, че искаш да го направиш?
Не съм девствен, ако това имаш впредвид.
Не говоря за това.
Питам дали наистина искаш да се мотоеш в страшната гора,
когато знаеш, че там има нещо?
Какво мислиш, че се е случило?
Листа от Тана. Проклятието.
Той е съживен.
Идва за теб, Сара.
Престани. Не е смешно.
Д- р Поуел, горвана не се ли смята за измамник
или за променящ формата си?
Дарил, искаш оценка или наистина искаш да знаеш?
По малко и от двете.
Добре. Измамникът е и добро и зло.
Той носи на хората знание за света, такъв, какъвто е.
- Разбираш ли? - Да.
Добре, та Джак Тейлс и Локи и Дафи Дак
всички те са примери за богове-измамници.
Какво може да е по-измамно от промяната на формата?
Така. Както когато Дафи се престори на скункс.
Това беше Силвестър и той изля боя на гърба си,
но, да, хвана идеята.
Уау. Сигурен ли сте, че не беше Дафи?
Защото патицата, винаги се забърква в нещо.
Имам усещането, че всичко това значи нещо за теб.
Стой тук и пази нещата ни.
Къде са те?
Да проверим тук.
Искаш ли да махнеш тази светлина от лицето ми?
Извинявайте.
- Тези твои ли са? - Да.
Добре ли си?
Добре е, но ако ще си толкова Нервен,
за да крещиш в лицето на всеки старец, който срещнеш,
не трябва да се разхождаш в гората посред нощ.
Измамник.
Измамникът.
Д- р Пауел?
Само се шегувах, човече.
Ехо?
Бъз?
Ехо?
Д- р Пауел?
Косманавтите от Аполо 13 се приземиха безопасно
във водите на Тихия океан близо до Иуо Джима.
Космонавтите бяха незабавно откарани с хеликоптер до Иуо Джима,
където ги прегледа доктор.
Президентът Никсан наблюдава последните моменти
на Аполо 13 по телевизията,
а след това обяви, че ще отпътува за Хюстан,
за да вземе семействата на космонавтите и ще продължи към Ховай,
където ще награди астронавтите с медала на Свободата.
- Как се чувстваш днес, Франк? - По-добре. Чувствам се по-добре.
Госпожице? Госпожице, Получих този обрив, който наистина сърби.
Спахте през цялата нощ.
- За първи път. - Знам.
Помислих, че ще ви се яде нещо по-сериозно.
Имам нещо тук.
Изглежда, че Джейсън е гладен.
Гладен?
A! A!
Не, не.
Онези момчета все още ли продават Хот дог в парка?
Ъхъ.
Но, шерифе, Дарил изчезна.
Няма го цяла нощ.
Той гражданин на Хайспорт ли е? Не, не е.
В такъв случай изчезването му не е мой проблем.
- Как така не е ваш проблем? - Кой сте вие?
Аз съм Сам Кроуфърд. Репортер съм. Пиша статия за разкопките.
Не, вече не пишете.
Вижте, шерифе, снощи, имаше едит старец,
който обикаляше из гората с ловджийска пушка.
Един от студентите ми изчезна и вие няма да направите нищо?
Ще ви кажа какво...подайте жалба... Аз ще си отварям очите.
Добре.
Пак се започва, Керби. Нали?
Когато се дете, Всичко може да те отнесе...
сапунени балончета
или маркуч, който прави дъга над прясно окосената морава.
Предполагам, че когато порастваш става все по-трудно и по-трудно
да намериш пътя обратно към това място,
където можеш да бъдеш отнесен.
Виждам възрастни
със същото изражение на лицата
единствено, когато се влюбват за първи път.
Доста се е променило докато те няваше, а?
Всъщност не мислех за това.
Просто си мислех за всички онези балончета.
Красиви са, нали?
Да. Тези деца изглеждат наистина щастливи.
Какво стана?
Мното неща.
- През войната? - Не знам.
Това беше само глазурата на тортата ми.
Не! Махнете децата си от тук!
Какво искате от мен?! Защо продължавате да ме вземате?!
Защо ме спасихте в джунглата?!
Защо не ме оставихте да умра с хората ми?!
Франк! Франк!
Джийс, човече. Развесели се. Не е война.
Хайде.
O, Боже.
Човек, не може да направи проклето балонче в модерния свят.
Хайде. Всичко е наред.
Франк. Франк.
Хий, всичко е наред. Можеш да ми кажеш.
Казвам се Амелия, за Бога.
Кръстена съм на някой, който се е изгубил.
Мога ли да те помоля да направиш нещо за мен?
Би ли ме наричал Джеси вместо Франк?
Франк не е истинското ми име.
Може би някой ден ще мога да ти обясня.
Извинете, госпожице. Търся лейтенант Франк Пиърс.
Ридли, Офис обслужване на персонала. Отдел архиви.
Труден човек сте за откриване.
- Бях много зает. - Не взехте медалите си.
Имам Бронзова звезда и Лилаво сърце.
- Задръжте ги. - Моля?
Дайте ги на някой, който ги заслужава.
- Не ги ли искате? - Не ги искам.
Добре.
Прочетох доклада за това, лейтенант.
Това, което сте направили... чудо е че сте оживели.
Храмът е бил в пламаци. Не сте могъл да спасите всички.
Не знам дали обвинявате себе си за мъжете, които не сте могли да спасите,
ако е това...
Това е и много други неща.
Няма да взема медалите ви.
Е, просто ще ги прибавим в списъка.
Списъка на нещата, които ще ми обясните някой ден.
Харесва ли ти да си сестра?
Ами ти? Винаги ли си искал да бъдеш войник?
Винаги съм мислил, че ще съм механик като баща ми.
- Какво стана? - Различаваме се в това.
Спрх да мисля, че мога да поправя нещата.
Пази се!
Добре ли си, приятел?
Стийв, идиот такъв! Какво правиш?
Защо не мислиш?
Госпожо, мисля, че е достатъчно изплашен.
- Благодаря. - Да.
- Добре ли си? - Да.
Много си смел.
Не, не съм.
Не е смелост, когато знаеш, че нищо не може да те нарани.
Какво имаш впредвид?
Някой се грижи за теб?
Имаш ангел хранител или нещо подобно?
Нещо подобно.
Това ли се случи във Виетнам, Джеси?
Мислеше си, че не може да се нараниш?
Не. Знаех, че не мога.
Бяхме в провенция Куанг Нгай и...
влязахме в капан.
Като знаех, това което знаех знаейки, че съм в безопасност...
Не можех да направя повече.
Предизвиквах ги през цялото време
казвайки "Хайде. Изкарайте ме от тук."
И те го направиха.
Измъкнаха ме.
И остовиха 27 мъже от полка ми да умрът.
Кои са "те", Джеси?
За кого говориш?
Прибави и това към листа си.
Добре, момчета.
Единствения начин да покрием дастатъчно терен преди да се стъмни е като се разделим.
Ако възникне проблем свирнете със свирките си.
Продължавайте да свирите докато някой от нас не дойде.
Сам предложи да не помага в търесенето.
Още нещо... някой трябва да остане тук,
в случай, че Дарил се върне докато ние го търсим.
Аз ще остана.
Благодаря, Сара. Това може да ти потрябва.
Да тръгваме, момчета. И се пазете.
Дарил!
Дарил, д-р Пауел е.
Дарил?
Дарил!
Дарил.
Ехо?
Има ли някой там?
Ехо?
Дарил!
Там ли си?
Ехо?
Някакви новини?
Никой ли не се е върнал?
Това е доста зловещо.
Да. Доста.
Виж, по-добре да се връщам.
Искаш ли да вземеш това?
Трябва да го задържиш.
Добре. Добре.
Aaааааа!
Погрижи ли се за проблема?
Да.
Тъкмо беше стигнал до Пауел, когато го намерих.
Застрелях го два пъти.
Никой?
На всякъде имаше кръв. Предполагам, че е пропълзял за да умре.
Предполагаш или се надяваш?
Хайде, докторе. Казах ти, че го застрелях два пъти.
Не искаш ли да се увериш, просто в случай, че грешиш?
Какво търсиш, старче?
Не помагаш блуждаейки из гората.
Късметлии стер че сте живи!
Имам нужда от помощ!
Някой да ми помогне, моля. Всичко е наред.
Шок. Нищо повече.
Вероятно няма да си спомни нищо.
Е, да се надяваме, че не.
Какво става тук, шерифе?
За кой вестник казахте, че работите?
Ами...един колежански вестник.
Ъхъ. Е...
следващия път, когато полицай ви предложи
на пример "Махайте се",
трябва да се опитате да го послушате.
Ако ви видя отново,
ще ви закарам в гората
и ще ви застрелям. Махайте се.
Очите му...
Дойде от погребалната камера...
Очите му...
О, Господи.
Очите му.
Добре ли си.
Когато те намерих, Помеслих, че може да си мъртъв.
Тогава забелязах, че все още дишаш, така че...
Донесох те тук
за да предпазя.
Кой по дявалите си ти?
Казвам се Лео.
Дъщеря ми се казва Надийн.
Тя щеше да навърши 40 тази година.
Северните светрини са там горе,
но през 1958, имаше нещо в небето,
което не беше никаква аурора бореалис.
В небето имаше едни светлини... те танцуваха,
движеха се по начини, по които няма да повярваш,
падаха от небето и изчезваха в гората.
Моята Надийн отиде там опитвайки се да разбере какво бяха те.
Върна се след ден и половина,
нямаше представа къде е била,
нямаше представа какво й се беше случило.
След четри месеца започна да си личи.
Близнаците се родиха в началото на 1959.
Бременността беше тежка, наистина тежка, а раждането я уби.
Аз бях единственото семейство на Надийн, така че взех момчетата.
Кръстих ги Лари и Лестър.
Имаше нещо нередно с тези момчета, от самото начало,
но не беше само това.
Начина по който изглеждаха и нещата, които можеха да правят.
Можеха да нодничат в хората, дори, когато бяха малки.
Когато поглеждах в очите на тези момчета виждах...
виждах всичките си спомени и всичките си страхове.
След известно време стана прекалено трудно да останем в града.
Хората просто не ги искаха наоколо, така че...
отидохме в гората,
останахме в тази колиба, която баща ми беше построил за ловни излети...
Колко му каза, Лео?
Е, всъщност няма значение.
Ще се разходим както ти обещах.
Уби един от близнаците, нали?
Уби го, уви го и го набута в онази камера.
Лари. Той беше най-лошия от двамата.
Започна да пробва способностите си, когато беше на 16.
Лео ли спомена това? А?
Всичките мъртви кучета и добитака?
Нещата, които правеше на ловците в гората.
Tози град се изхранва от ловния сезон.
Близо десет години не можехме да платим на хора да влязат в гората.
Дори Лео не би доближил онази колиба.
Работата ми е да пазя този град безопасин за всички.
Това мамче беше напаст.
Отидох, за да се опитам да разговарям с него.
Както и да е, не съм го увивал.
Погребах го под дърво.
Как се е озовал в онази гробница, увит по този начин...
Имам някои идеи.
Хайде! Тръгвай след него!
По дяволите!
Къде отиде?
Насам. Хайде.
Можеш ли да дойдеш с мен?
Лестър?
Шерифа е.
Уоа. Уоа.
Луис, какво по дяволите става?
Влизаме, за да го намерим Керби.
Дъщеря ми все още я няма и знаем кой е виновен.
Добре, да тръгваме.
Тук.
Ранена е лошо.
Сигурно се е опитвала да се качи на дърво, за да види къде е и е паднала.
Кракът й е счупен на няколко места.
Промъквах се докато спеше, оставях й вода и храна,
но не можех да я закарам в града.
Страх ме е че ще ме погледне.
Какво става, когато хората те погледнат?
Не знам точно.
Когато брат ми и аз бяхме малки...
в понечето случаи просто плашехме хората.
Числя, че когато хората ни погледнат виждат прекалено много.
Всички свои спомени.
Всички свои страхове.
Предполагам.
Защо уви брат си така?
Брат ми и аз...понякога...
рисуваме на този странен език.
Не знаехме какво значи,
но приличаше не надписите в книгите за древен Египет.
Да.
Занех, че е важен, като...може би магия или нещо такова.
Мислех, че ако може би... го увия така
и го поставя на някое специално място с тези надписи около него...
Може би ще се съживи.
Малко налудничево, а?
Не. Не, Лестър, изобщо не мисля, че е налудничево.
Мисля, че много си обичал брат си.
Не исках да нараня
никой от онези хора, които разкопаха гроба.
Опитвах се да намеря помощ за момичето.
Знам.
Моят, ъъ...
Каквото и да правя на хората...
Придполагам, че се е усилило след като Лари умря.
Наистина не исках никой да бъде наранен.
Те също си ранен.
Трябва да ви закарам и двамата на лекар.
Само, че се тревожа за момиченцето.
Здрасти.
Ти ли ми носиш храна?
Не, съкровище. Не съм аз.
Той ли е?
Искам да му благодаря.
Казва се Лестър. Можеш да му благодариш по-късно, става ли?
Сега, ще трябва да те вдигна,
но може да заболи малко, така че можеш ли да си смела?
Хей, спри!
Момиченцето е тук! Тя е добре!
Спри! Спри да пускаш газа!
Излизаме!
Хайде, съкровище. Всичко е наред.
Хайде. Добре.
Господине?
Благодаря ви.
За нищо.
O, Боже. Скъпа.
O, Боже мой. Скъпа, той ли ти направи това?
Не, мамо. Паднах от едно дърво.
Занеси я в колата, Луис.
Ще сложем край на това веднъж да винаги.
Защо не оставиш аз да поема от тук?
Eрик. Какво правиш тук?
Не е трудно да те проследи човек, Сам.
От всичко, което ми казаха шерифа и д-р Шилингс
намерил си нещо важно за проекта...
нещо като полу-покуление.
За това ли си тук?
Тук съм, за да не направиш нещо злополучно.
Шерифа каза, че бил неотзивчив.
Виж, тук няма нищо за теб.
Мисля, че бих искал да разбера сам.
Eрик, не можеш да влезеш там.
Ще ме спреш ли?
Може да те убият.
Хайде!
Излейте бензина.
Мамо, не!
Искаш ли го сега, братко? Целия е твой.
Лестър, трябва да се махнеш от тук.
Лари също не искаше да нарани никой.
Те дойдоха с фото апарати да снимат изродите.
Лари просто изгуби търпение.
Трябва да тръгваме!
Какъв е смисъла? Къде щи отида?
- Ще измислим нещо. - По-добре да се махаме от тук.
Лестър, хайде.
Не можем да започваме да ги учим прекалено рано.
Хайде, Мери, "дядо".
Хайде, "дадо".
Искаше ми се брат ти Сам да е тук, за да види това.
Кажи "дядо".
Хайде.
Джули, можеш ли да ни оставиш на саме с татко за минутка?
Да.
Нося ви да видите бебето ми, а вие отново говорите за Сам.
Не сме чували нищо за него, от както замина.
Няма да чуем повече.
Сам е мъртъв.
Какво?
Опита се да намери доказателсво, което да те унищожи
и това доказателство уби него.
Умря опитвайки се да те засипе.
Толкова те мразеше.
Никога не си ми казвал нещата, които каза на Сам.
Никога не бих излъгал доверието ти,
а ти никога не ми се довери.
Това...
това ли видя,
когато видя собствената си смърт?
Удър, нали?
Масивна експлозия. "Пукване" се изкачва по мозъчния ствол.
За това винаги си ме мразил.
Плашех те.
Знаех, че ще съм последното нещо, което ще видиш.
Смешно, нали?
Омъжи се за мен.
Това става в кухнята.
Спалнята, мола. Благодаря.
Затвори вратата като излизаш.
Ерик. Придполагам, че съм грешал за теб.
Успех и господ да те пази.
Татко.